Fritz, vær helt stille.
Vi gør det som følger. Med naturvidenskab, mekanik...
...og en lille smule held.
Først har vi energi.
varmen fra stearinlyset får ballonen til at stige op.
Bevægelsesenergien får bolden til at skubbe til aben, -
-som puffer til blæsebælgen...
Som puster skibet af sted.
Det beviser Newtons tredje fysiske lov, -
- der siger, at enhver aktion har en lige så stor, men modsatrettet ...?
Reaktion.
Da!
Bider de?
Det gør de vel, hvis man er led mod dem.
Der er I.
Jeg har ledt efter jer spilopmagere, så jeg er helt segnefærdig.
Vi ville fange en mus.
I får ikke mig til at stege den. Der er for mange ben i.
Kan I så humme jer. Vi skal nå meget inden i aften.
Jeg har ledt efter jer overalt. Hvordan er det, du ser ud?
Vi ville fange en mus med legetøj og bevægelsesenergi og tændstikker...
Tændstikker? - Det var Claras ide.
At jage mus juleaften?
Ærlig talt, Clara... - Vi fik den næsten.
Hvad ville I så gøre med den? - Lære den numre. At danse.
Nå, der er I. Hvad synes I?
Det er pragtfuldt, far. - Det skal lige rettes til.
Det var ikke sådan, mor pyntede det.
Jeg har nogle gaver til jer. - Men det er jo ikke juledag.
De er fra jeres mor.
Hun bad mig give jer dem juleaften.
Den er til dig.
Louise. - Tak.
Tinsoldater!
Clara.
Fjenden har fundet os!
Det er et baghold! De kommer fra begge sider!
Det er mors yndlingskjole. - Ja, det var det.
Hvad fik du, Clara?
Et æg af en slags. - Er der smykker indeni?
.Jeg ved det ikke.
Det er låst. - Er du sikker på, det kan åbnes?
Der er et nøglehul.
Men ingen nøgle. Hvorfor har mor ikke givet mig nøglen med?
Det er bare et dumt æg, der ikke kan åbnes.
Det er ikke bare et dumt æg. - Clara...
Clara!
"Alt, hvad du har brug for, er indeni."
Clara...
Er alt i orden?
Nej.
Det er en stiftcylinderlås.
Den er umulig at åbne uden en nøgle. - Javel ja.
Gør du dig klar til festen, så kan det vente til i morgen.
Clara, julen kommer, -
- om vi vil det eller ej. Vi må gøre vores bedste for at nyde den.
Jeg har ikke lyst til at nyde den.
Jeg har ikke lyst til noget som helst. - Det er meget muligt.
Men det er vigtigt at holde fast i traditionerne.
Det forventes af os.
Det tager jeg mig ikke af. - Det burde du.
Far?
Vi skal lige straks af sted.
Er Jeg Pæn nok?
Ja.
Ja, det er du.
Vær sød at få din søster gjort klar.
Du må tage hensyn til ham.
Jeg ville ønske, mor var her. - Det ville vi alle sammen.
Jeg må og skal åbne det.
Du skal nok finde ud af det. Du er uhyre kvik, ligesom mor.
Jeg føler mig ikke kvik for tiden.
Så tilbring lidt mindre tid på loftet og lidt mere i den virkelige verden.
Den virkelige verden giver ingen mening for mig længere.
Du må gøre dig umage, Clara. Om ikke andet, så for fars skyld.
Far lader, som om intet er forandret.
Men alting er forandret.
D for Drosselmeier.
Det må være ham, der har lavet det. Så kan han måske åbne det.
Godt. Vil du så lade mig blive færdig med dit hår?
Ja, men vær rar at skynde dig.
Det er vigtigt, at I opfører jer pænt. Og at I husker bordetiketten, Fritz.
Jeg vil gerne have en dans med dig, Louise.
Og med dig, Clara.
Behøver jeg at danse? - Ja.
Og ikke noget med at stikke af. Du skal komme de andre gæster ved.
Hvad med mig? - Hvad med dig?
Hvem skal danse med mig?
Gudfars hus! Den, der kommer sidst, er et nokkefår!
Det glæder hr. Drosselmeier at se hr. og fru Jeremiah Jones.
Doktor McDonald med frue, Timothy og Ezekiel McDonald.
Magisk. - Kom nu, Fritz.
Hvordan får vi dem tilbage?
Familien Stahlbaum. Benjamin, Louise, Fritz og Clara.
Gudfar?
Halløj.
Har du set min gudfar?
Han ser alt, hvilket kan være en gammel mand til stor hjælp.
Gudfar. - Godaften, Clara.
Jeg har brug for din hjælp. - Jeg skal bruge din hjælp først.
Se nu det her skrummel.
Baglæns. Den kører baglæns.
Mekanismen vender vel forkert. - Ja, men jeg begriber ikke hvorfor.
Må jeg have lov? - værsgo.
Mellemhjulet er sprunget af.
Det får kronhjulet til at aktivere det sekundære drivhjul. Niptang.
Sådan.
Kvik pige.
Jeg vidste, du kunne ordne det. Sig mig så, frøken Clara...
Hvorfor er du hernede i stedet for oppe at danse?
Jeg har brug for din hjælp. Med det her.
Det har jeg ikke set i meget lang tid.
Jeg lavede det til en anden kvik pige, -
- der boede hos mig efter at være blevet forældreløs i en tidlig alder.
Min mor.
Da hun lige var flyttet ind, ville hun ikke forlade sit værelse.
Hun sad døgnet rundt bag lås og slå med hovedet begravet i sine bøger.
Hvad gjorde du så?
Jeg efterlod det her uden for hendes dør.
Med tiden fik hun tillid til mig, og hvad vigtigere er, til sig selv.
Og nu har hun givet det til dig. - Men jeg fik ikke nøglen med.
Du må savne hende ganske forfærdeligt. Det gør jeg i hvert fald.
Og jeg tør ikke tænke på, hvordan din far må have det.
Far tænker kun på hør og bør.
Nej. Jeg tror, han har det, fuldstændig som du har det.
Husk på, at visse låse er vanskelige at dirke op.
Og jeg er bange for, at denne er særdeles drilsk.
Stiftcylinder.
Det ved jeg. Jeg har forsøgt.
Tiden er inde. Løb du op, så kommer jeg om lidt.
Det er juleaften. Det bliver en magisk aften.
.Jeg ved det godt, min ven.
Det bliver ikke nemt, men det var hendes mors sidste ønske.
Smut op og hold øje med hende.
Mine damer og herrer, nu til det bedste, jeg ved, ved julen-
-og det bedste ved denne aften:
At overrække jer jeres gaver.
"Fritz".
Clara.
Hvor har du været? Jeg har ledt efter dig overalt.
I Drosselmeiers værksted. - Du måtte ikke stikke af.
Jeg ville have danset med dig. - Far, jeg har virkelig ikke lyst.
Hvorfor tænker du altid kun på dig selv?
Jeg kunne spørge dig om det samme.
Se min gave!
En nøddeknækkersoldat? - Hvad synes du om ham?
Vældig nydelig. - Han er din kæreste.
Hvad?
Hvor
Snedigt, gudfar. Snedigt.
Det er min!
Min nøgle!
Kom med min nøgle!
Ækle mus.
En nøddeknækkersoldat.
Holdt! Hvem der? - Det er bare mig.
Hvad er dit forehavende, Bare mig? - Jeg hedder Clara. Jeg skal over broen.
Ingen tager til Det Fjerde Rige uden en ordre fra regenterne.
Fjerde Rige?
Hvor er jeg? - I Juletræsskoven.
Derovre ligger Det Fjerde Rige, der fører krig mod de tre andre riger.
Krig? - Ja, Clara Bare mig.
Jeg hedder ikke Clara Bare mig, men Stahlbaum.
Clara Stahlbaum.
Stahlbaum? Er du i familie med Marie Stahlbaum?
Hun er min mor.
Tilgiv mig, Deres Majestæt. .Jeg genkendte Dem ikke, prinsesse Clara.
Prinsesse? - Kaptajn Phillip Hoffman til tjeneste.
Måske har jeg opholdt mig for meget på loftet.
Kaptajn Hoffman, jeg vil gerne over floden.
Men Det Fjerde Rige... - Jeg er nødt til det, kaptajn.
Er det en ordre, prinsesse Clara?
Ja. Det er det vel.
Og du må gerne kalde mig Clara. - Er det også en ordre?
Ja.
Udmærket. Så kald mig kaptajn.
Klingklang! Vågn op, dit dovne øg.
Kom så.
.Jeg er vist ikke i London længere.
London? Hvad er London? - Der, hvor jeg kommer fra.
Clara, hvad leder vi efter? - En guldnøgle.
Det må være en vigtig nøgle. - Ja, meget vigtig.
Er du bange, kaptajn?
Mig? Aldrig i livet.
Er du helt alene herude?
Naturligvis. Jeg er rigets eneste nøddeknækker.
Bliver du aldrig ensom? - Nej, jeg kender min plads.
Det er nok for mig.
Du er heldig. Jeg ville ønske, jeg kendte min.
Men du er jo dronningens datter. Du må da vel kende din plads.
Desværre ikke.
Det er derfor, jeg skal finde nøglen. - Så er det det, vi gør.
Stop! Der er han! - Muserik!
Den djævelske, lille gnaver. Vi må udvise ekstrem forsigtighed.
Kryster!
Vent!
Giv mig min nøgle,-
-din væmmelige, lille mus!
Den nøgle tilhører mig!
Kom ud derfra! Kom ud!
Clara!
Lad mig være! Sæt mig ned!
Sæt mig ned!
Kaptajn! Kaptajn, hjælp mig!
Løb!
Hvad er det for et utyske? - Musekongen. Bare løb videre.
Jeg tror, vi slap fra ham.
Træd frem!
Klingklang. Dygtig hest.
Vi må væk herfra. - Ikke uden min nøgle.
Hvem er trængt ind i mit rige?
Måske skulle vi smutte alligevel.
Er det dig, Clara Stahlbaum?
Hvad laver du her?
.Jeg har din nøgle.
Det er en fælde. Går du med, kommer du aldrig tilbage.
Clara! Korn og få din nøgle!
Clara!
Hvad var det?
Det var Mor Rød, og hun bryder sig ikke om indtrængere.
Holdt! - Jeg må ind på paladset.
Det tror jeg gerne, piphans, men vi har procedurer her.
Kaptajn Phillip Hoffman forlanger at komme forbi.
Nå, så man forlanger, hvad? - Er det den berømte kaptajn Hoffman?
Så skulle vi have rullet den røde løber ud-
- og bestilt trompeterer. Kaptajn Hoffman er ankommet.
Hun er prinsesse. - Det siger de alle sammen.
Ønsketænkning når du ikke langt med. - Det er de vattede fædres skyld.
Hvad hvis jeg sagde, at hun hedder Clara Stahlbaum, -
-datter af Marie Stahlbaum?
Lige nogle få spørgsmål, Deres Højhed, så kan De passere.
Har De været i kontakt med mus eller muselignende væsner for nylig?
Tak. Medbringer De ost eller oste-heldige produkter?
Tak. Hvordan vil De beskrive Deres generelle forhold til gnavere?
Tak, så er skemaet udfyldt. - Der er ingen blæk i din pen.
Værsgo at passere. Giv agt! Sænk broen!
Tak. - Sænk broen!
Er det Maries datter?
Hvor er hun smuk.
Gør plads for prinsessen!
Mor?
Deres Excellencer, frøken Clara Stahlbaum.
Er det virkelig sandt?
Jeg er Hvidtjørn, regent af Blomsterland. Til tjeneste.
Jeg er Skælving, regent af Sneflokkeland. Mig en ære.
Og regenten af Snoldeland, Sukkergodt.
Jeg troede aldrig, denne dag skulle komme. Lad os så høre.
Hvordan har vores kære dronning Marie det?
Min mor? - Vi savner hende sådan.
Ved I det ikke? Min mor er...
Hun er død.
Marie, død?
Det gør os såre ondt.
At forlade livet så ung...
Hun var den smukkeste, dejligste...
Hun betød alt for os. Alt.
Deres mors trone, Deres Nåde.
Kommer du for at redde os, Clara?
Nej.
Jeg anede ikke engang, at stedet her fandtes, før i dag.
Jeg ledte efter en julegave fra min gudfar.
Jeg elskerjul!
Hvad er jul?
Og så stødte jeg på en væmmelig, lille mus, og jeg mødte kaptajnen.
Vi slap med nød og næppe fra Mor Rød og Musekongen.
Mødte du Mor Rød? Kære Clara, du er heldig at være i live.
Du må love aldrig at vende tilbage til Slaraffenland.
Hvidtjørn! - Det navn er blevet annulleret.
Naturligvis. Jeg mente Det Fjerde Rige.
Undskyld, jeg er bare så oprevet.
Gem, at 'reg nævnte Sara? ...
Det var et rent lykketræf, du slap levende ud af Det Fjerde Rige.
Hvidtjørn har ret. Vi må ikke miste prinsessen, når hun lige er ankommet.
Meget apropos. Vi må arrangere et festspil for at fejre din ankomst.
Og en rundtur i rigerne. - Hvor er det spændende!
Jeg elsker festspil!
Det lyder hyggeligt, men jeg må tilbage til Drosselmeiers fest.
Hun ved det ikke.
Tiden opfører sig meget anderledes i rigerne.
Kom, så skal jeg vise dig det.
Jeg vil vende tilbage til min post.
Du forlader mig ikke. Det er en ordre.
Sukkergodt, hvem er Mor Rød?
Hun var engang regent ligesom mig og Hvidtjørn og Skælving.
Hun var regent over... Slaraffenland.
Men nu er hun bortvist.
Hvorfor blev hun bortvist? - Vi havde intet andet valg.
Hun forsøgte at tiltvinge sig magten over de andre riger.
Men da hendes plan kom for en dag, forlod selv hendes eget folk hende, -
-og hendes rige sank i ruiner.
Hvor tragisk.
Si. Trës tragique.
Men alting lysner, nu du er her, kære Clara.
Kom, så skal jeg forklare dig det.
Virker det bekendt?
Det ligner uret i gudfars balsal. Men det er da umuligt.
Er det?
Stå helt stille.
.Jeg er tilbage.
Alting går så langsomt.
Hvordan er det muligt?
Din verden bevæger sig meget langsommere end vores.
Fritz og Louise. Der er de jo.
Og der er far.
Han virker... fortabt.
Alt virker anderledes set fra rigerne.
Voila.
Til festspillet. Hvilken en vælger du?
Jeg er ikke så god til det med kjoler og hår og sko...
Må jeg tilbyde min hjælp?
Gider du? - Det er det bedste, jeg ved.
Folk vil ikke blive skuffet. Du vil blive henrivende.
Talte min mor nogensinde om mig?
Ja, tit og ofte.
Det føltes af og til, som stod du lyslevende iblandt os.
Godt, luk nu øjnene.
Luk øjnene.
Åbn så øjnene.
Kan du lide det? - Jeg er vild med det.
.Jeg ser helt anderledes ud.
Du ligner en dronningedatter.
Mine herskaber, på denne store dag i De Fire Rigers historie...
Er det os en ære og et privilegium at kunne præsentere-
- Clara Stahlbaum, datter af dronning Marie.
Alle stirrer på mig, Sukkergodt. - Naturligvis.
Du er som skabt i din mors billede.
Balletten fortæller De Fire Rigers historie, -
- og hvordan din mor fandt vores verden.
Først Blomsterland.
Og nu Sneflokkeland.
Og Snoldeland.
Mus?
Nu er vi i Det Fjerde Rige. Se godt efter, Clara.
Det var sådan, ulykken begyndte. - Med Mor Rød og musene?
Gyselige kvinde. Der er intet moderligt over hende.
Det var Mor Rød, der startede krigen.
Jeg håber, du vil gøre en ende på den.
Hvad mener du?
Kom, så skal jeg vise dig det.
Kære dronning Marie holdt Mor Rød i skak. Uden hende er vi forsvarsløse.
Det forstår jeg ikke.
Vi var engang livløst legetøj, sager skabt til børneleg.
Men din mor forandrede alt.
Hun gav os liv.
Hvordan?
Med den.
Maskinen.
Er det min mors opfindelse? - Ja. Maskinen gjorde os virkelige.
Og nu har vi følelser ligesom dig. Glæde, sorg, vrede, kærlighed.
Frygt.
Det er der rigeligt af. - Du har ret, kære kaptajn.
Vores spioner beretter, at Mor Rød samler alle sine styrker til krig.
Med maskinen kan vi bygge en hær, der kan forsvare os.
Men den virker ikke. Får vi den ikke i gang igen, er alt håb ude.
Måske kan jeg reparere den.
Den er ikke gået i stykker. Vi mangler bare nøglen.
Vi har ledt højt og lavt overalt i kongeriget.
Jeg frygter, at din kære mor tog den med sig.
Men hun vendte aldrig tilbage.
En stiftcylinderlås.
Se, Sukkergodt. Jeg fik det i gave af min mor.
Låsene er ens. Det må være den samme nøgle.
Den nøgle, du omtaler, hvor er den?
Den væmmelige mus tog den. - Muserik, den djævelske rad.
Det må betyde, at Mor Rød har den.
Kattens!
Så kan vi ikke bygge hæren, og så vil vi blive udslettet.
Medmindre vi skaffer nøglen tilbage. - Tilbage?
Jeg kunne tage til Det Fjerde Rige. - Nej, det er alt for farligt.
Jeg kom hertil for at finde nøglen. - Clara, du må ikke tage dertil.
Det må være min mors ønske. Jeg kan ikke lade Mor Rød ødelægge det hele.
Vi var heldige at undslippe. Mor Rød er farligere, end du aner.
Jeg må have fat i den nøgle.
Du fandt ham.
Han er din favorit, ikke sandt? - Ingen jul uden nøddeknækkeren.
Jeg fandt ham hos Drosselmeier.
Han minder mig om et land, jeg opdagede som barn, -
-fyldt med snold og blomster og spøjse typer.
Det lyder pragtfuldt. - Det var det også.
Måske finder du det også en dag. - Måske kan du tage mig med dertil.
Er der noget i vejen, mor? - Jeg har det fint.
Jeg ville med glæde tage dig med dertil, -
- men der er visse rejser, man må begive sig ud på alene.
Jeg ved godt, du ville ønske, at du var mere lig din søster.
Men jeg elsker dig, fordi du er anderledes.
Du ser verden på en unik måde.
Når du ser den styrke, der ligger deri, kan du forandre verden, min pige.
Og jeg vil holde øje med dig.
Hvor vil du hænge ham?
Perfekt.
Mor, her er så smukt.
.Jeg ved ikke, om jeg kan skaffe nøglen tilbage.
Hvis jeg skulle svigte, vil hele denne verden, du har opdaget...
Jeg ville ønske, du var her...
...så du igen kunne forsikre mig om, at jeg gør det rette.
Tak.
Clara, tu es chic.
Jeg ville ønske, jeg kunne tage med dig.
Men du får mine knippelkapable soldater med til at beskytte dig.
Held og lykke, min tapre pige.
Adieu.
Deres allernådigste Majestæt... - Hvad siger du? Tal ordentligt.
Deres Majestæt, vi...
Vi melder os frivilligt. - Det der.
Jer? - Bevares.
Vi er de rene dræbere. - Dødbringende.
Alle ret!
Daggerten!
Højre om! - Undskyld.
Fremad march!
Husk din træning. Vær på vagt.
Jeg er ikke på vagt, jeg er bange.
Hvad foregår der? Hvorfor standser vi?
Kom nu, det er jo bare tåge.
Hvad var det?
Til karrusellen!
Vi kan ikke kæmpe mod noget, vi ikke kan se.
Musene! Under os!
Kaptajn!
Hold fast!
Clara!
Slip mig!
Clara, hvor er du?
Det er jo Clara Stahlbaum.
Jeg har ventet dig.
Jeg kommer for at få det, du har taget fra mig og min mor. Min nøgle.
Kom indenfor.
Clara Stahlbaum smukke Clara Stahlbaum
Lille prinsesse Clara. - Hun ligner en gås!
Hvor er hun dog klodset.
Pas på!
Hvor skal du hen? - Går du allerede?
Kom med denne vej. Vi har en overraskelse til dig.
Sid ned!
Bon Voyage! - Adiós!
Nallerne væk, unge dame.
Du er Mor Rød.
Og du er angiveligt dronning Maries datter.
Ja.
Hvad fører dig til Det Fjerde Rige?
Er du ikke klar over, hvor farligt her er?
Jeg kommer for at få det, der tilhører mig. Den nøgle.
Hvis nøglen tilhører nogen, så er det din mor.
Nej. Hun efterlod den til mig. - Hvorfor skulle hun give den 'til dig?
Min mor er...
Hun er gået bort.
Er dronning Marie død?
Hvad rører det dig? Du er ude på at knuse alt, hvad hun har skabt.
Se bare på dit eget rige. Du har ødelagt det.
Clara!
Attention!
Clara, nej!
Kom med den!
Jeg har nøglen! - Kom tilbage!
Hun var helt anderledes.
Lad dig ikke narre. Hun er dødbringende.
Den nøgle er farlig!
Tåbelige tøs.
Vores fremtid afhænger af den pige, Muserik. Til paladset!
Kaptajn, jeg er nødt til at stoppe. Det er vigtigt, jeg åbner det her.
Udmærket. Vi burde være i sikkerhed her.
Det kan ikke være rigtigt.
Nej...
Det er bare en spilledåse.
Men mor sagde jo:
"Alt, hvad du har brug for, er indeni."
Her er ingenting. - Der er musik.
Jeg troede...
Jeg troede, at fandt jeg nøglen, så ville jeg også finde svar.
At det hele så ville give mening.
Men jeg er lige så vildfaren, som da jeg kom hertil.
Her, tag nøglen. Overbring den til Sukkergodt.
Hvor vil du tage hen?
Hjem. - Men vi har brug for dig.
Nej.
I har brug for min mor.
Hun var dronning.
Det er jeg ikke.
Jeg havde aldrig forladt min post. Jeg kendte min plads og var tilfreds.
Men da du tog til Det Fjerde Rige, vidste jeg, at jeg ville tage med.
Og det var ikke, fordi du er Maries datter.
Det var, fordi du har den samme aura af selvtillid-
-og beslutsomhed.
Jeg har ikke megen selvtillid lige nu.
Du førte et regiment til Det Fjerde Rige og erobrede denne nøgle fra Mor Rød.
Du er ikke vildfaren, Clara Stahlbaum. Din plads er her.
Tak, kaptajn.
Lad os så redde kongeriget.
Clara! - Jeg har den.
Dygtig pige! Kom, hurtigt!
Endelig. Jeg har ventet sålænge på dette øjeblik.
Pragtfuldt!
Kom med tinsoldaterne.
De kan ikke bruge tinsoldater. - Selvfølgelig kan jeg da det.
De aner jo ikke, hvordan de vil opføre sig.
De vil opføre sig, præcis som jeg befaler dem det. Den perfekte soldat.
Placer dem på platformen! Nu skal der tænkes stort.
Er du sikker på det her? - Rigerne skal jo beskyttes.
Exactement!
Klar, parat, kør!
Davs, drenge.
De er jo enorme. - Ja, er det ikke pragtfuldt?
Soldater!
Stå ret!
Træd an!
Klar til angreb på Det Fjerde Rige!
Skulle hæren ikke kun forsvare os? - Et angreb er det bedste forsvar.
Det er imod min mors ønsker. - .Jeg er ligeglad. Hun er her ikke.
Jeg befaler dig at stoppe.
Befaler du mig?
Jamen dog. Er man blevet klar til at spille dronning?
For sent. .Jeg skulle bare have dig til at fremskaffe nøglen.
Nu, da jeg har den, har jeg ikke længere brug for dig. Grib dem!
Slip hende! - Dig adlyder de ikke.
Det var mig, der gav dem Iiv, så de adlyder kun mig.
Hvorfor gør du det her? - Din mor lod os i stikken.
Og så forventer hun, at vi skal lade som ingenting og være søde.
Jeg er færdig med at være sød!
Mor Rød har ikke gjort noget galt, vel?
Du har løjet for mig. For alle.
Jeg har noget ganske særligt planlagt for Mor Rød og de andre regenter.
Se her.
Vagt, vil du være sød at stille dig derover?
Ja, lige i midten.
Forstår du, din mors opfindelse har en sjov, lille finurlighed.
Den virker begge veje. - Du er væmmelig.
Hvor vover du at tale sådan til din dronning! vagter!
Spær dem inde.
Vi slipper aldrig væk.
Fjern dine grabber!
Aldrig i mit Iiv er jeg blevet behandlet så uhøvisk.
Du altforbarmende!
Ak, er du her også, min kære?
Hvad er det, Sukkergodt har for? Hvorfor bliver vi spærret inde?
Det hele er min skyld. Jeg har svigtet jer alle sammen.
Nej. Nej.
Clara, det er ikke sandt. Sukkergodt løj for os.
Men jeg gav hende nøglen, -
- som hun nu vil bruge til at udslette alt, hvad min mor holdt af.
Hør nu... - Jeg ville være taget hjem.
Men det forhindrede du, og nu har jeg ødelagt det hele.
Det begynder at ligne noget.
En rigtig hær, der kan skabe disciplin, orden og kontrol.
Uniformerede mænd med våben. Det er lige, så jeg dirrer.
"Alt, hvad du har brug for, er indeni."
Det er mig.
Kaptajn...
Undskyld, jeg bebrejdede dig. Jeg kan gøre min skade god igen.
Vil du hjælpe mig?
Jeg beder dig.
Selvfølgelig vil jeg det. Nøddeknækkere er yderst loyale.
Det er du i hvert fald.
Er du klar? - Klar.
Nu!
Undskyld.
Lidt til.
Mere endnu.
Det ser ikke særlig sikkert ud. - Det må du ikke!
Det går aldrig godt. - Det er bare fysikkens love.
Gælder de love altid? - Altid.
Så vidt jeg ved.
Klar.
Nu!
Clara!
Sådan skal det være. Ud med det gamle, -
- ind med det nye. Træd an ved porten.
Afvent min befaling.
Rask til, drenge.
Hun går.
Jeg må op i maskinrummet og stoppe det.
Vi kommer ikke ind her.
Muserik. Forsvind!
Vent. Jeg tror, han vil fortælle os noget.
Hurtigt.
Tak for hjælpen.
Kan du få os op til maskinrummet? - Tror du, vi kan stole på ham?
Kom ikke for godt i gang. - Hold så op.
Tiden er knap. Vi må arbejde sammen.
Vis vej.
Hvor blev han af?
Denne vej.
Hjulene kan føre os op til maskinrummet.
Udmærket, jeg går først. - Nej.
Du må advare Mor Rød om, at soldaterne er på vej.
Jeg forlader dig ikke, Clara.
Jeg kan selv klare det. Du er nødt til at stole på mig.
Det gør jeg også.
Kan du føre kaptajnen til Mor Rød?
Tak.
Vær forsigtig. Det er en ordre, kaptajn.
Tak, kaptajn.
Vær sød at kalde mig Phillip.
Tak, Phillip.
Kom så, mus. Du fører an.
Jeg taler ikke gnaversprog.
Mor Rød!
Vent, jeg kommer som ven.
Se.
Lad ham komme forbi.
Hvor er Clara? - I paladset, men hun har en plan.
Sukkergodt har skabt en hær, og den kommer for at angribe Dem.
Sukkergodt vil skabe splid mellem os alle.
Men vi to har begge aflagt ed på at forsvare rigerne, koste hvad det vil.
Er du stadig villig til at efterkomme den ed?
Koste hvad det vil.
Tapre nøddeknækker.
Allerførst-
-må vi lokke Sukkergodt til.
MEKANISKE MUS
Glem de latterlige klovne! Jeg vil have ram på Mor Rød!
Sejren er vor! Korn herud, Mor Rød!
Nøddeknækkeren? - Havde De ventet en anden?
Hvor er hun?
Mor Rød? - Til tjeneste, Deres Majestæt.
Duk Dem!
Knus ham!
Ja, kom og tag mig!
Jeg kan slå maskinen fra. - Så tager jeg mig af dem her.
Koste hvad det vil.
Muserik!
Kom an, blikdåser. Lad os afgøre det som mænd.
Clara, skynd dig!
Mor Rød, hvor det dog glæder mig, -
-at din vej faldt forbi.
Muserik, de må ikke skille os ad. Bliv hos mig!
Du skulle absolut blande dig igen, hvad?
Jeg har stoppet dig én gang før. - Du udskød bare det uundgåelige.
Prinsessen. Hvor er hun?
Hun er rejst væk fra riget, hvor du ikke kan nå hende.
Så er jeg dronning på slottet, -
-og du er på vej til skafottet.
Det her vanvid må høre op! - Placer hende på platformen.
Sukkergodt, jeg ved, du savner Marie.
Det gør vi alle sammen, men det her vil ikke gøre dig glad igen.
At forvise dig til Det Fjerde Rige gjorde mig slet og ret fornøjet.
Men det her...
Det vil gøre mig-
-himmelhenrykt
Adieu. Farvel. Godnat.
Stop, Sukkergodt! - Clara, skynd dig væk!
Grib hende!
For prinsessen, min ven, og for rigerne.
Du må ikke gøre det.
Min mor elskede dig. Du havde en særlig plads i hendes hjerte.
Du burde om nogen forstå mig. Hun lod også dig alene tilbage.
Nej.
Hun efterlod mig alt, hvad jeg har brug for.
Jeg er ikke alene. Sukkergodt, vi er ikke alene.
Du har ret.
Jeg har en stor, dejlig hær, der kan beskytte mig.
Ingen skal nogensinde såre mig igen. - Jeg ved godt, du er vred.
Men du kan stadig gøre det rette.
Sukkergodt, lyt til hende. Det her er ikke det, Marie ønskede for os.
For os? En sand dronning gør, hvad der er bedst for hende selv.
Nej. En sand dronning gør, hvad der er bedst for hendes folk.
Og du havde ret, Sukkergodt. Jeg er som skabt i min mors billede.
Clara, hvad har du gjort?
Hun gjorde det.
Slip mig.
Muserik.
Clara gjorde det.
Mor Rød?
Flot klaret, Clara.
Clara, det er forbi. Vi er reddet.
Freden er genoprettet, og rigerne genforenet.
Alt sammen takket være dig, min kære.
Jeg skulle bare have lyttet til dig, Mor Rød.
Det er ikke din skyld. Det var der heller ingen andre, der gjorde.
Din mor ville have været meget stolt af dig. Meget stolt.
Kaptajn Nøddeknækker, vær venlig at eskortere Clara til Juletræsskoven, -
- og indtag derefter dit nye embede som hofvagtmester.
Hvad så med din bro? - Jeg ville nok blive ensom.
Det kan jeg takke dig for. - Ja, det kan du vel.
Desuden har jeg fået en ny ven.
Deres Majestæt. - Deres Højhed.
Og tapre kaptajn Nøddeknækker.
Det er en ære at passe Deres post. - Fortsæt det gode arbejde.
Tæller til tre. En, to, tre.
Du har godt nok taget på.
Kom tilbage en dag.
Selvfølgelig gør jeg det. Eller du kan komme til min verden.
Så kan du møde min familie. - Er de ligesom dig?
De er en smule anderledes.
Jeg kommer til at savne dig. - Jeg vil også savne dig.
Men dem, man savner, husker man.
Er du sikker?
En dag vil det få dig til at smile.
Det lover jeg.
Farvel, Clara.
Farvel.
Clara?
Er du allerede kommet tilbage?
Tak.
Stiftcylinderlåse er noget djævelskab at få op, ikke?
Jeg fandt ud af det. Til sidst.
Det vidste jeg, du ville.
Clara...
Din mor var den dygtigste opfinder, jeg nogensinde har kendt.
Og hun var ikke et sekund i tvivl om, hvad hendes største værk var.
Det var dig.
Clara.
Far, undskyld.
Det er mig, der undskylder.
Undskyld.
Det har været en uhyre svær tid for os alle sammen.
Jeg mistede mit livs kærlighed, og I mistede jeres mor.
Og jeg vil savne hende hver eneste dag i mit liv.
Men jeg vil ikke gå glip af ét minut mere-
- sammen med dig eller Louise eller Fritz.
Skal vi tage hjem?
Skylder du mig ikke en dans først?
Det er jo, hvad der forventes af os.
Det gør jeg vel.
Du fik det åbnet. Så var det ikke så vanskeligt alligevel.
Hvad er der?
Det er den sang, din mor og jeg dansede til allerførste gang.
Må vi være med? - Jeg vil også danse.
I skal være så velkomne.
NØDDEKNÆKKEREN OG DE FIRE KONGERIGER
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2018